ARDENNERNE, JUNI 1943
DJANGO The King of Swing
Han er her ikke. Han driver mig til vanvid.
- Vi begynder bare uden ham. - Ligesom i Charleroi?
Hold nu op. Vi er i Paris, og de vil høre Django.
Django! Hvad fanden laver du? Kom nu.
- Hvad laver du? De venter på dig. - Se, hvad jeg har fanget.
Det er en malle.
- Kom nu. - Jeg kommer nu. Se her.
Se her, Nin Nin.
Jeg skal nok stege den til dig. Ser det ikke lækkert ud?
- Alt det ståhej for en ulækker malle? - Tal pænt.
Hr. Djangos karet står klar.
Tag det roligt.
Endelig er du her. Klæd nu om.
- Kom nu, folkens. - To lækre maller.
Jeg vil tilberede dem med persille og hvidløg. Charles? Skænk mig en drink.
Få din bror i tøjet, Nin Nin.
Vær nu ordentlig.
Det var på tide, at du kom.
Mor...
Vi beklager forsinkelsen, der skyldes tekniske problemer.
Og nu, mine damer og herrer, eller i al fald lige om lidt...
Django Reinhardt og Quintette du Hot Club de France. God fornøjelse.
Du kvæler mig. Det gør ondt.
- Du er blevet fed. - Kom nu!
Django, tag din guitar.
Kom så!
Det er godt, drenge. Knæk og bræk.
- Her. Den er stemt. - Det håber jeg sandelig.
- Godaften. Vil De sidde ned? - Nej tak.
DET ER FORBUDT AT DANSE
- Han gør det godt. - Men ikke sit bedste. Det er dyrere.
Og nu vil La Plume kærtegne jeres ører.
- Mor... - Flot, min dreng.
Godaften, Negros.
Bravo, Django. De fik endnu en gang taget til at lette. De er et geni.
Jeg mener det. Kender De kaptajn Werner Effmann?
Det er ham, der arrangerer turnéen i Tyskland. Ambassaden har sagt ja.
Godaften, hr. Reinhardt. Tillykke.
- Koncerten var... underholdning. - Underholdende.
Ja, men De er nødt til at være lidt mere disciplineret.
I Paris ser folk igennem fingre med meget, for det er vores hærs horehus.
Men det er anderledes i Tyskland. De må skrue lidt ned for tingene.
Ingen neger-musik. Ingen svingende rytmer. Ingen breaks eller blues.
Ingen, der rejser sig og danser. Er De med?
Louise?
Hvad laver du her? Kom her. Werner Effmann.
Løjtnant Dietrich von Schultz. Fra Deutsche Grammophon i Berlin.
Han er vores dr. Jazz.
Jeg ved, hvem De er. De har blandt andet indspillet en plade med Grappelli.
- Ja, det er sandt. - Og hvem er De?
Louise de Klerk. Nattens dronning på Montparnasse.
Hvad ved du om, hvad jeg laver om natten?
Jeg må gå. Læs dette inden turen til Tyskland.
Det er vores instrukser. Hvis De har nogen spørgsmål, så spørg løjtnanten.
- De herrer... Frue. - Nu skal jeg nok følge Dem ud.
Montparnasse. De glade 20'ere. Louis Armstrong, La Coupole...
Hvordan har Grappelli det?
Han nyder at bo i London. Det skyldes nok klimaet.
Jeg kunne aldrig forlade Pigalle.
Nå?
De ved, hvordan musikere er.
- Jeg skal nok tale med ham. - Undervurdér mig ikke.
Hvorfor vil du involvere ham i den slags?
Stjernerne tager tit til Tyskland for at underholde franskmænd, der arbejder der.
- Selv Piaf og Trenet. - De er ikke sigøjnere.
Du minder om java'en. Du kommer og går.
- Jeg var i Belgien, men savnede Paris. - Og jeg savnede Belgien.
Skøn koncert.
Skål...
Hør lige det her...
Det er Effmanns instruktioner.
"Stilarten kendt som swing må ikke udgøre mere end 20 % af koncerten."
20 %? Hvad så med resten?
Så spiller vi vals.
Der står mere...
"At stampe takten under soloer..."
"At stampe takten under soloer er forbudt. Det anses som en provokation."
Vi får problemer, hvis vi ikke tager af sted.
"Ikke-ariske instrumenter såsom kobjælder..."
- Hører du efter? - Han sagde nej, Charles.
"Kobjælder"! Her er der en til dig, Vola.
"Kontrabassen skal spilles med en bue i jazzstykkerne." Læs her.
Vi skriver aldrig under på det der.
Giv mig lige papiret, La Plume. Lad mig se.
Ja, det er her virkelig...
...vældig interessant. Her, Charlie.
Hold nu op med at fjolle. Vi må tale om det.
- Jeg går nu. Jeg er træt. - Charlie...
- Godaften. - Godaften. Det er nede til venstre.
- Godaften. - Godaften, Lucas.
- Er du blevet gift? - Nej.
Hvad med dig?
- Er du lykkelig? Tilfreds? - Jeg kan ikke klage.
Tyskerne ruller den røde løber ud for dig, og du bliver godt betalt.
Det er ikke min krig. Den udkæmpes af gaje. Sigøjnerne kriges aldrig.
Er den ikke lidt letkøbt?
Jeg er musiker. Jeg spiller musik. Det er det, jeg er bedst til.
Det er ikke mit problem, hvem der kommer og lytter.
Taler du om mig?
Siden amerikansk jazz forsvandt fra Paris, har jeg været "King of Swing".
Jeg giver folk det, de vil have.
- Det er cirkuskunster, ikke musik. - Mener du det?
Måske. Men det er det, folk vil have, og det giver smør på brødet.
Hører du ikke en anden slags musik i Paris' stille nætter?
Django, kom og se. Det er virkelig sjovt.
Kom og se.
- Hvem er den klovn? - Det er Hitler.
Nå for søren...
- Grim moustache. - Ja. Den er slet ikke ligesom din.
Det er luftalarmen!
- Vågn op, Naguine. Kom nu. - Ja, ja.
- Tag tøj på. Tag Joko. - Kom her.
La Plume! Mor! Skynd dig, La Plume. Vi skal ud herfra.
Mor!
Vi skal ud herfra. Du må vågne.
Det er sirenerne. Der er bombefly på vej.
Jeg er ikke bange for bomberne. Lad mig sove videre.
Lad skoene stå. Bare løb på bare fødder.
Tag det roligt. Det skal nok gå.
Hør, Django. Jeg modtog den her i går.
- Hvad er det? - Det er til STO.
- Hvad er det? - Tvangsmobilisering.
Jeg skal kontakte hr. Werner på Champs-Élysées nummer 52.
- De vil sende os til Tyskland. - Til Tyskland?
- Har vi modtaget noget? - Nej.
En kærlighedssang
om aftenen
i den lette vind, et kys på den lille kind.
Jeg får ondt i ørerne!
- Din violin er ikke en sækkepibe! - Det står i noderne.
Det vil jeg blæse på! Har du halm i ørerne?
- Nej da. - Sig ikke mere.
Det skal være dæmpet. Blødt som fløjl.
Er du med?
Forfra.
Ikke dårligt, hva'? Det kunne man da godt indspille.
Det er da en god idé. Ikke, Django?
Jeg har nogle gode nyheder.
Under Deres turné i Tyskland-
- vil Goebbels gerne høre Dem spille i Berlin.
Flere koncerter, på de store steder-
- for at opmuntre de soldater, der skal til østfronten.
Honoraret...
De kan se frem til et virkelig flot honorar.
- Kender De Delphi Palast? - Nej.
- Det Olympiske Stadion? - Nej, heller ikke.
Forestil Dem Django Reinhardt, sigøjneren, og hans kvintet-
- foran tusindvis af tyske soldater, Goebbels og måske endda... Føreren.
Jeg kommer om lidt.
Din kusines lejlighed er godt nok stor.
Hvorfor rejste du?
- Lav din Clark Gable. - Nej, hold nu op.
Kom nu, Django.
Jeg er strømhvirvlens klynk om natten...
Jeg er den skønne morgenbrise...
...som kærtegner dit smukke ansigt.
- Du har et navn, ikke? - Jo, jeg har et navn, ja!
Mit navn er... Django!
- Jeg kan ikke lide det. - Kan du ikke?
Jeg elsker det!
- Har du hørt det om Raymond Weiss? - Ham den blinde? Nej.
Han blev skudt som en hund i Ardennerne for en måned siden.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg bare.
Flere af hans familie blev slået ihjel. Resten blev bare sendt væk.
Da jeg var lille, kunne jeg lytte til hans sang i timevis.
I Belgien og i det nordlige Frankrig forsvinder hele familier sporløst.
Du er nødt til at flygte. Der er mange razziaer i Paris.
Jeg er i sikkerhed. Dr. Jazz passer på mig.
Han kan når som helst blive sendt til fronten.
Effmann og Goebbels er over ham, og de lægger frygtelige planer.
Jamen tyskerne elsker mig. De vil have, at jeg skal optræde der.
Du har da ikke ændret mening, vel?
Det er det glade vanvid. De lader dig aldrig rejse tilbage.
Lad os gå i biografen og drømme os lidt væk.
- Hej, Django. - Hej, smukke.
- Er Charlie her? - Ja, skal jeg sige, du er her?
- Nej. - Vil du signere din nye plade?
Jeg kan ikke skrive.
Du må øve dig inden koncerterne i Berlin.
Du har aldrig spillet sådanne steder før. De er gigantiske.
Meget større end Folies Bergère. Effmann tilbyder jer 80.000.
Og det er da mange penge.
Og dr. Jazz sørger for to indspilninger med Deutsche Grammophon.
Hvad er det?
Jeg skulle slibe min ragekniv. Jeg skar mig ret dybt.
Jeg er nødt til at holde den i ro, indtil det er helet.
- Laver du sjov med mig? - Nej.
Det kan ikke lade sig gøre.
Det er for sent. Det er planlagt.
Alt er underskrevet.
Vil du ødelægge mig? Jeg får jo Gestapo på nakken.
Hold op, Django. Vi er færdige, hvis ikke dr. Jazz støtter os.
Så er det slut med Hot Club. Alt det, vi har sammen.
Jeg vil ikke presses til noget.
Hvad skal jeg sige til dem?
Sig til dem, at Django vil have det samme honorar som Clark Gable.
Tag guitaren, Joko.
- Er Django Reinhardt her? - Ja. Hvorfor?
Vi vil gerne tale med ham.
Politiet er her.
Fint.
Rejs Dem lige, tak.
Kig ind i kameraet.
Hr. Reinhardt, Jean. Født den 23. januar 1910 i Liberchies.
- Hvor er det? - I Belgien.
Er De nomade?
Jeg er kunstner. Musiker, hr.
17,3.
Åbn munden.
Åbn helt op.
6,9.
7,4.
Kom lige og se, doktor. Læg Deres hånd på bordet.
Misdannelsen skyldes indavl gennem generationer.
Vend hånden.
Denne type samkvem kan føre til medfødte misdannelser-
- og medfødt muskelsvind og her er et typisk eksempel på Schinzel Syndrom.
Nej. Det her skyldes en forbrænding.
Da jeg var lille, gik der ild i nogle plastikblomster i vores husvogn.
Det ved alle.
Fint. De har kunnet udnytte Deres handicap til Deres fordel.
De kan spille meget hurtigt. Det ved alle.
God tur til Tyskland, hr. Reinhardt.
Du har ti minutter. Skynd dig.
Goddag, Negros. Må jeg tale med Naguine?
Hun er her ikke. Og De bringer ulykke. Gå igen.
- Åbn døren. Jeg må tale med Dem. - Gå så!
Negros! Kan De høre mig?
Du skal ikke lukke den gajo ind. Hun har intet at gøre her.
- Hvad vil De? - Naguine...
Siden marts er mange sigøjnere blevet anholdt og anbragt i lejre.
De, der ikke makker ret, bliver slået ihjel eller deporteret.
Børnene bliver taget fra deres mødre og brugt i frygtelige eksperimenter.
Hold op. Tyskerne elsker min søn.
De udnytter ham bare til at underholde soldaterne.
- Hun bagtaler ham! - Lad hende tale ud.
Jeg har forgæves advaret Django. Han stoler kun på Dem.
Kun De kan overtalte ham til at flygte til Schweiz.
- Hvad er det? - Tag til Thonon.
Der er identitetspapirer og rejseinstrukser.
Min kontakt kaldes Nattergalen. De kan stole på ham.
- Hvorfor hjælper De os? - Django er en unik musiker.
Han kan stadig komponere den smukkeste musik.
- Nu ved De besked. Gør, som De vil. - Nu skal De lytte til mig.
Ja, Django er unik. Og han er min mand. Glem ham.
En kvinde som Dem kan ikke gøre ham lykkelig.
Held og lykke.
Vi var på en lille restaurant. Django og jeg sad ved bordet.
Jeg havde taget en lille gryde med med en lækker niglo.
- Hvad er en niglo? - Et pindsvin.
Der var også to soldater og to franske kvinder. Den ene soldat rejste sig op.
Han sagde: "Hr...?" Med tysk accent.
"Hvad er det, De spiser? Det ligner jo rotter."
Django vendte sig om: "De har helt ret."
"Det er lækre rotter fundet i metroen i Paris."
- Spiser De virkelig pindsvin? - Ja, og de smager skønt.
- Er alle blevet mætte? - Ja.
Naguine...
Naguine?
Jeg forhøjer med 100.
150.
300.
Jeg trækker mig.
Jeg er med på 300.
- Der er ikke 300. - Pengene ligger lige derinde.
Når vi spiller, skal pengene lægges på bordet.
Beklager.
Vi kan jo ikke begynde at låne ud.
Hop af, Joko.
Naguine...
Hvad er der galt?
Vi er nødt til at rejse, Django.
Jeg kan ikke lide hende, men hun har ret.
Hvorfor har du ikke sagt, hun har været her?
Og hvorfor har du ikke sagt, at hun var kommet tilbage?
Der fik de os godt nok...
Og La Plume ligger bare og snorker.
Jeg kan mærke, at der er noget, du vil fortælle mig.
Altså... Jeg tager ikke med til Thonon.
- Hvorfor ikke? - Det ved jeg ikke.
Det føles forkert.
Jeg har en kone. Og den lille.
Jeg har altid fulgt med dig overalt.
- Hvordan vil du klare dig? - Det skal nok gå.
Jeg kan andet end at akkompagnere andre.
Jeg er blevet tilbudt en indspilning.
Nogle koncerter. Det er min store mulighed.
Hr. Solo vil ud i rampelyset.
Jeg har jo lavet en del musik.
Nin Nin...
Hav nu ikke for høje forhåbninger.
- Hvem bor her, Nattergal? - En maler. Han er i USA lige nu.
Huset er tomt, men her er da trods alt senge. Værelserne er ovenpå.
Havde De en god rejse?
Nej.
- Er det Schweiz? - Ja.
Hvorfor sejler vi ikke bare derover herfra?
Det er alt for farligt. Der er 13 kilometer.
Tyskerne har overtaget området fra italienerne og bevogter stranden.
Menneskesmuglerne øger prisen halvvejs, og hvis man ikke kan betale-
- smider de folk over bord. Der ligger dagligt lig på stranden.
Heldigvis er vores familie lige i nærheden.
Det er din kusine.
Django...
Hvor er det dejligt at se dig. Hvordan har familien det?
Det er min kone.
Vi venter på Drakas familie.
De kender et sikkert sted, nede sydpå.
- Hvornår kommer de? - Det ved kun vinden.
Vi har ventet på dem i en måned.
Problemet er-
- at vi er nødt til at tage ind til rådhuset hver uge.
Det værste er ikke tyskerne, men det franske politi.
Vi kan ikke handle. Vi må ikke sælge heste.
- Hvordan overlever I så? - Vi må heldigvis optræde på barerne.
Og spille vores musik.
Har du lyst til at spille sammen med os?
Vi er jo bare på gennemrejse.
Tak. Skål for jer alle sammen.
Og skål for dig.
Django...
- Nå, der er du. - Den her er bedre.
- Tak. Er der noget nyt? - Du er nødt til at være tålmodig.
- Det er kompliceret. - Hvad?
Ifølge chefen for netværket er I ikke højeste prioritet.
- I må vente, til Louise kommer. - Ved du, hvor er hun?
- Ikke rigtig. - Hvad mener du?
Der har været anholdelser i Paris.
- Er hun blevet anholdt? - Det ved jeg ikke.
Og De har jammet med Armstrong? Spillede han virkelig til læberne sprak?
- Og var Coleman Hawkins god på saxofon? - Fabelagtig.
Han blev vel kaldt The Hawk, ikke?
Inden han mødte Dem, vandt han alle dueller.
Undtagen en. Mod Lester Young. "Kansas Citys skræk".
Du ved mange ting. Spiller du musik?
De burde få fjernet moustachen. Så er der ingen, der kan genkende Dem.
- Det mener du ikke. - Jo.
Hold op med det vrøvl.
Hvordan var Duke Ellington?
Sort.
Værsgo, min dreng. Tag dem på.
Det var alt, hvad jeg kunne skaffe. Vi har ikke flere kuponer.
- Var det alt? - Ja.
Vi burde være blevet i Paris. Dér havde vi alt.
Hvad har vi her? Ingenting.
Her er onde ånder. Jeg vil væk herfra.
Du ser ikke ud til at have det særlig godt.
Du burde tage hen og spille på baren.
Vi kan blive nødt til at vente længe, og vi er jo nødt til at have mad.
Du skal ikke være bekymret for vores barn.
Vær ikke bange. Du har din guitar.
Du får galningene til at danse og tryllebinder slangerne.
Ingen vil turde gøre os noget ondt.
Fortryl mig, Naguine.
Ikke dårligt. Men det bliver bedre, hvis tempoet øges lidt.
En, to, tre, fire...
Kom...
Du skal ikke kigge på dine fingre.
Hurtigere.
Sådan der, bliv ved. Bliv ved.
Ikke stoppe. Bliv ved. Det er godt.
- Spil videre, Gagar. - Glem alt om dine fingre.
Sådan der.
Sådan!
Det er mit yndlingsstykke.
Jeg kan godt lide, når det går hurtigt.
- Forestiller det mig? - Ja, du er min helt.
Nej... Jeg er sigøjner ligesom dig.
Min søn er berømt og har spillet mange koncerter.
Han har spillet både i England, Italien, Spanien... Han er berømt.
Jeg betaler baseret på antal gæster. Ikke, hr. Hoffmann?
- De kom til mig, ikke omvendt. - Her bliver fyldt helt op.
- Man spiser ikke en løve af med brød. - Vi får se.
- Kom nu. De vil ikke fortryde det. - Jeg kan ikke gøre mere.
Mor... Hold op, det er håbløst.
Vis ham fjolset, hvad du kan.
- Hvad sagde De? - Det er vores lille hemmelighed, hr.
Nå? Hvad siger De til det?
Det kan vi nok godt finde ud af.
- Men skriv først under her. - Hvad er det?
- Det er loven. - Jeg kan ikke læse.
De skal skrive under på, at De ikke er jøde.
- Hvor meget vil De betale? - 50 franc.
Derudover afhængig af antal gæster.
Skænk mig et glas.
- Er den på huset? - Hun er utrolig, hva'?
Kom så, lad os høre noget musik.
Joko!
- Hvad laver De her? - Hvad foregår der?
Huset er beslaglagt. De må væk herfra.
Ud!
Vi har ikke gjort noget.
Skynd Dem lidt, tak.
Deres papirer!
Hr. løjtnant...
De har vel ikke glemt noget?
Tak. Jeg kan selv ordne det.
Kan du mærke det?
Vores søn bliver en rigtig tiger.
Eller måske en tigerinde.
Goddag.
Går det godt?
Kan du godt lide at fiske?
Det er godt, min søn.
Ja, Fader.
Orgelet blev repareret lige inden krigen.
Det har en helt fantastisk lyd.
Jeg skal vel ikke spille til gudstjenesterne?
Jeg er jo ikke troende. Det er ren overtro.
Næ, jeg tænkte bare, at du kunne komponere musik her i fred og ro.
Hvem har sagt, at jeg komponerer musik?
Der har vi jo Spurven.
- Vær nu diskret. Der er nye love. - Hvor er mit Schweiz?
Hvor?
Det er din opgave at få mig af sted.
- Vil De danse? - Nej tak.
Nallerne væk!
Er det nu Dem igen?
Deres papirer.
Tag ham med.
Hvor skal vi hen?
Hr. Reinhardt... Kom indenfor.
De har et unikt talent.
Men i de forkerte hænder kan det føre til vold og uorden.
- Jeg spiller bare musik. - Spil ikke uskyldig.
Det er De nemlig ikke.
Fru de Klerk... Kom indenfor.
Jeg behøver vel ikke præsentere Dem?
Nej. Goddag, Django.
Man venter på Dem i Tyskland. Har De glemt det?
Propagandaafdelingen og ambassaden i Paris oplyste, at De var forsvundet-
- da alt var klappet og klart i forhold til Deres turné.
Hvad laver De i Thonon?
Sig ikke, at De planlægger at krydse grænsen til Schweiz?
Nej.
Men inden De tager af sted til Berlin-
- ser jeg gerne, at De spiller en koncert for os.
I næste uge skal regionens øverste officerer mødes i Villa Amphion.
Det er et skønt sted, hvor fru de Klerk og jeg selv bor.
Hr. og fru Schwartz er vores værter.
Vores officerer er langt væk hjemmefra. Dette kan give dem lidt adspredelse.
Vi sætter også pris på Deres musik-
- men De må ikke lade Dem rive for meget med.
Django kender propagandareglerne for musik.
Han og hans musikere fulgte dem i Paris.
De er heldig at have en så hengiven beundrer.
Louise har insisteret på, at vi skulle invitere Dem.
Og De kan så undskylde for gårsdagens episode. Men det er noget for noget.
Hvis De træder ved siden af, er vi nødt til at afstraffe Dem.
Hammerstein!
- De må gerne føre ham ud. - Kom.
Løjtnant? De er ansvarlig for den kunstneriske renhed i Amphion.
Vi vil ikke tolerere nogen form for mislyd.
- Kom. - Jeg vil bede om en ting til.
Lad ham blive forenet med sin familie. Det er svært at øve musik i en celle.
Louise? Hvordan kan jeg være sikker på-
- at Deres... protegé ikke bare forsvinder i den blå luft?
Det garanterer jeg personligt for.
Django...
- Vent, Django. - Hvad er det for et cirkus?
- Du skulle jo få os til Schweiz! - Lad være med at råbe.
Jeg har været strandet her i to måneder.
Nu vil du så have, at jeg skal spille for tyskerne.
Stadig lige egoistisk. Du spørger slet ikke til mig.
Du burde være glad for at gense mig.
Du er det eneste menneske, som krigen ikke har forandret.
Louise...
Jeg blev anholdt, efter at du forlod Paris.
Jeg blev forhørt i en uge.
De gik grundigt til værks.
- Hvad gjorde de? - Jeg vil ikke fortælle mere.
- Sig det nu. - Det er bedre sådan her.
Er du så på deres side nu?
Sikke et spørgsmål.
Hans Biber lod mig hente dine musikere. Spil denne koncert. Det er vigtigt.
- Hvorfor? - Vi er nødt til at adlyde.
- Jeg vil ikke spille for tyskerne. - Du har ikke noget valg.
De slog min abe ihjel.
Laver du sjov?
Stille, tak.
Stille! Påbud fra feltkommandøren.
"Thonon-les-Bains, den 9. november 1943."
"Fra og med i dag har nomaderne ved Place de la Crête-lejren forbud mod-
- at forlade området, anvende offentlige veje og tænde bål."
I har altså forbud mod at rejse. Alle overtrædelser straffes med fængsel.
Tyveknægte!
Hvis der er nogen, der nærmer sig, slår jeg dem ihjel. Jeg slår dem ihjel.
- Kommer du ikke med? - Nej.
- Går det godt, Tam Tam? - Ja.
Jeg har savnet jer.
- Hvor er Joseph? - Har du ikke hørt det?
- Han gemmer sig i Toulon. - Siden hvornår?
Han har været der i en måned.
Han er kvik. Der skinner solen i det mindste.
- Har Louise sagt, Charles blev taget? - Nej.
Dr. Jazz fik ham løsladt igen, men nu er hans sekretær forsvundet.
Tag dig i agt for Louise. Hun er ikke pålidelig, og koncerten er hendes idé.
Rygtet vil vide, at hun angav Charles.
Det her er strygerne.
Og her kommer koret.
Hvor mange musikere?
Tag noter, La Plume.
Hele min familie blev ført bort.
Det var kun min søn og jeg, som kunne nå at flygte.
Min nevø Bakro-
-blev skudt af de tyske soldater.
Det er Renardo. En af Drakas sønner.
Hans familie blev anbragt i en lejr i Arc-et-Senans.
I lejren blev familier skilt ad.
Det var forfærdeligt.
En frygtelig lidelse.
Mændenes lejr var indhegnet med pigtråd.
Hver dag var der nogen, der døde.
Vi blev behandlet som dyr.
Også af de franske soldater.
Jeg er kommet for at advare jer.
De, der steg på togene, forsvandt.
De er dæmoner.
Jeg beder jer. Bliv ikke her.
Han er træt og trænger til at sove.
- Vi kan tale om det i morgen. - Ja...
Det hele afhænger af Dem. Om De kan tryllebinde dem.
- Tryllebinde hvem? - Tyskerne. I Villa Amphion.
- Har Louise talt med Dem? - Vi skal hjælpe en britisk pilot.
Hans fly blev skudt ned. Han er såret og kan ikke krydse bjergene.
Vi ror ham over søen under Deres koncert.
De har holdt mig for nar i flere måneder.
Min familie og jeg har ventet på, at De kunne hjælpe os af sted.
Da de kom til vores lejr, slog os og stjal vores vogne, gjorde De intet.
Nu beder De mig spille, så De kan hjælpe en anden væk?
- Vi garanterer, at De er den næste. - Det vil jeg blæse på!
Jeg stoler ikke på Dem længere!
Og jeg kan ikke spille. Jeg har ondt i hånden.
- Det føles som nålestik under neglene. - Det skal nok gå.
Jeg spiller på én betingelse.
I skal beskytte folk i lejren.
- Vi skal gøre vores bedste. - Se mig i øjnene.
Jeg vil have Deres ord for det.
Hvad angår dig, din kone, din mor og dine musikere-
- kan jeg give dig mit ord. Ikke for de andre.
Vi kan hjælpe dem, der går med i modstandsbevægelsen. Vi mangler folk.
- Det er i orden. - Og de andre?
Kvinderne, børnene og de gamle?
Forbandede gaje.
Django! Kom!
- Har I besluttet jer? - Ja, Django.
De går med i modstandsbevægelsen. De er unge.
- Vi får ikke længere brug for det. - Behold det. Det bringer held.
Tak.
Vi må af sted nu.
Du skal ikke være bekymret.
Goddag, de herrer.
De skal skifte tøj. Vent her, indtil De bliver hentet.
Nå, men uanset hvad...
Værsgo, La Plume. Du har jo brug for at vokse.
Hvilke stykker vil De spille?
Vi havde tænkt på "Manoir de mes Rêves", "Nuages"...
De skal spille klaver under middagen.
Uden at forstyrre samtalerne.
Læg hovedvægten på harmonisk dur.
Ingen blues.
Breaks er forbudt.
Og undgå allegro og presto.
Ikke over 5 % synkoper.
- Og soloerne må kun vare fem sekunder. - Ja?
De ved vel godt, hvad jeg taler om, ikke, Reinhardt?
- De kender vel til musik? - Nej.
Men musikken kender mig.
Hvor skal De hen? De skal stå på scenen om tre minutter.
Ud.
- Er alt stemt? - Ja.
Spil for mig i aften.
- Her? - Nej, langt væk herfra.
Stop.
Venner og kammerater. Det er mig en stor glæde at byde jer velkommen her.
Og en varm tak til generalmajor Huber, som er kommet hertil fra Annemasse.
Jeg vil også takke hr. og fru Schwartz for deres gæstfrihed.
Og jeg må indrømme, at dette landskab og søen-
- minder mig om vores elskede Chiemsee.
Vi har gjort os fortjent til lidt adspredelse i dag.
Som digteren Friedrich Rückert siger:
"Bed ikke skæbnen om at spare morgendagen til dig."
"Nuet tilhører os. Lad os nyde det."
For et frit Europa. For et tysk Europa.
Længe leve Føreren.
Forsigtigt.
Nu vil jeg gerne vide alt.
Om hvad?
Dig og det her degenererede... Hvordan hænger det sammen?
Min første kærlighed var en russisk maler.
En melankoliker, som syntes, at livet var uudholdeligt.
Han havde end ikke glæde af opium.
Han begik selvmord, lige da vi var blevet forlovet.
Så jeg begyndte at gå ud hver aften-
- for at beruse mig i musik og for at danse.
På det tidspunkt mødte jeg så Django.
Han var blændende.
Jeg glemte mine sorger i selskab med ham.
Er det ikke smukt?
- Det er blues. - Nej.
- Keder du dig? - Nej. Ikke sammen med dig. Aldrig.
Jeg har lyst til at danse.
- Må jeg byde Dem op? - Næste gang.
Hr. officer?
Kom nu...
Vi må anholde flere af dem.
Vi må sætte en stopper for dem.
Må jeg? Jeg fik sådan lyst til at danse med dig.
Den her abemusik gør folk vanvittige.
Stands straks koncerten.
Stands musikken.
Hammerstein! Få dem ud herfra!
Med det samme!
Kom.
Tak, Django. Tak...
- Jeg er bange. - Nej...
Du skal ikke være bange. Nattergalen har instrukserne.
Jeg er bange på dine vegne.
Du har forandret dig. Jeg tog fejl.
- Mødes vi aldrig igen? - Jo da.
Du kender mig. Jeg kommer og går...
Ligesom java'en.
Åbn døren.
Ud!
Django? Vi ses på Pigalle.
Hr. oberst? Telefonforbindelsen er ødelagt.
Hvad foregår der?
Modstandsfolk har sprængt et tysk tog i luften ved Fort l'Écluse.
- Hvornår? - For 40 minutter siden.
Togvognene blev afsporet. Der er mange sårede.
Hvor skal du hen, min skat?
- Lad mig være. - Denne vej.
Lad mig være.
Det er ellers en skam.
Du dansede virkelig godt.
Løb, Django.
Sæt ild til den.
Reinhardt!
Hvad laver De? Kom nu. Skynd Dem.
Schweiz ligger på den anden side af bjerget.
Jeg er helt udmattet. Jeg klarer det aldrig.
Kom og hjælp mig.
- Det er for stejlt. - Hvad er der?
Hun har ret. De klarer det aldrig.
Jeg er alt for træt, og Negros er komplet udmattet.
- De kan vel gemme os alle tre? - Nej, giv nu ikke op.
Du er der næsten. Hvis de fanger dig, slår de dig ihjel.
Nattergalen passer på os. Vi mødes med Joseph i Toulon.
Er du sikker?
Tilgiv mig.
Gå nu, Django.
- Vent. - Hvad er der?
Lyt.
Hunde!
Det er en patrulje.
Vent.
- Vi deler os op. - Vent.
Det er vores eneste chance.
Fortsæt opad. Ind gennem skoven. Så er du i Schweiz.
- Held og lykke. - Vent!
PARIS MAJ 1945
"Requiem pour mes frères tziganes" blev spillet én gang ved befrielsen-
- i den nationale blindeskoles kapel i Paris.
Django Reinhardt dedikerede den til alle de sigøjnere-
- som blev forfulgt under Anden Verdenskrig.
Partituret er forsvundet. Der findes i dag kun nogle få noder af det.
Danske tekster: Rosa Ahlengren Oneliner